"תזכרו: יש לכם שתי אוזניים ופה אחד. זה מה שאני תמיד אומר לשגרירים שרוצים להתחיל לפעול במדיה חברתית." משיא העצה הוא אלק רוס, יועץ בכיר לחדשנות לשרת חוץ האמריקאית, והשגרירים הם שגרירי ארה"ב בעולם. הרצאה מצולמת שלו הוקרנה בכנס רשתות ודמוקרטיה שהתקיים לפני כשבועיים במרכז "נא לגעת" ביפו. (הסרטון וחומרים נוספים מהכנס צפויים לעלות לאתר בקרוב).
![Listen Listening](https://i0.wp.com/farm4.staticflickr.com/3109/3193684688_3f3fde4308.jpg?resize=500%2C333)
חייכתי, כי זאת לא היתה הפעם הראשונה ששמעתי את האמרה הזאת. הפעם הקודמת היתה כשעבדתי כחונכת פר"ח בביה"ס ע"ש יאנוש קורצ'אק בקריית שמונה. אני לא זוכרת איזו מורה אמרה את זה, והיו מעורבים בפלא כוחות הבורא, אבל העיקרון היה זהה – יש לנו שתי אוזניים ופה אחד כדי שנקשיב פי שניים ממה שאנחנו מדברים.
זאת לא בעיה טכנולוגית, להקשיב. כלי המדיה החברתית שמאפשרים לנו לשתף, לדווח ולהביע את עצמנו מאפשרים גם להאזין לאחרים ולשוחח איתם. לכן, כמו בכל תקשורת אנושית אחרת, מדובר בעיקר בעניין של תרבות.
פעמים רבות, כשאנשים וארגונים חושבים איך לפעול באינטרנט, הם שואלים את עצמם: מה אני אגיד? מה אני רוצה שאנשים ידעו? מה אני רוצה לעשות? בעוד שהשאלות שאנחנו צריכים לשאות את עצמנו הן: עם מי אני רוצה לשוחח? מה מעניין אותם?על מה אני רוצה לשוחח איתם? מה אני רוצה שיעשו בעקבות האינטראקציה בינינו? – וזאת שאלה הכרחית במיוחד כשאנחנו פועלים לשם שינוי חברתי.
אופני השימוש הנפוצים היום באינטרנט מניעים לשיחה ולפעולה. דווקא משום שכל כך קל מבחינה טכנית לפתח נוכחות ברשת, וכל כך הרבה אנשים בעולם (לא כולם…) יכולים "לשדר" – על מנת שתתפתח שיחה, אנחנו חייבים להקשיב.
תחשבו על מסיבה שאנשים מסתובבים בה ומדברים. איך הייתם מצטרפים לשיחה? כנראה שהייתם מביטים סביב, מזהים אנשים שאתם רוצים לשוחח איתם, מתקרבים לקבוצה, מקשיבים לשניים או שלושה משפטים ורק אז אומרים משהו. אולי הייתם ניגשים אל מישהו שעומד גם הוא לבד. אולי הייתם פותחים במשפט קצר, מציגים את עצמכם, ואז שאלה. אבל בטח לא הייתם מתחילים במונולוג של רבע שעה. ככה גם באינטרנט.
הנה כמה רעיונות וכלים איך להקשיב יותר באינטרנט:
- התראה בגוגל יכולה לעזור לכם לעקוב אחרי מילות מפתח, ארגונים או אנשים מסויימים.
- בעזרת רשימות בטוויטר תוכלו לקבץ חשבונות שעוסקים בנושא מסויים ולעקוב אחרי השיחות בנושא זה.
- אפשר לשמור חיפוש של האשטאג בטוויטר ולעקוב אחרי השיחה בנושא.
- השתמשו בקורא RSS כגון גוגל רידר למעקב אחרי בלוגים בנושאים שמעניינים אתכם.
- תהיו מקשיבים פעילים: כתבו תגובה, סמנו לייק, שתפו תכנים שאחרים כותבים בנושאים שאתם עוסקים בהם והמליצו עליהם למכרים ולקוראים שלכם.
- אספו והתייחסו לסטטיסטיקות: אילו תכנים שאתם כותבים נצפים ביותר? אילו זוכים לתגובות ושיתוף?
- כשאתם מפרסמים תכנים, תנו אפשרויות למשוב ותגובה. אם לא באופן פומבי, אז לפחות תשאירו כתובת מייל אפקטיבית או טופס ליצירת קשר אתכם.
- השתמשו בשאלונים וסקרים, שאלו שאלות -והתייחסו לתשובות.
איך אתם מקשיבים באינטרנט?
לפעמים לעשות עם מישהו את מה שהוא אוהב זה גם סוג של הקשבה. בסרטון שגוגל יצרו לחג האהבה ביום ולנטיין השנה, רואים בחור שמנסה לכבוש את ליבה של בחורה. הוא מחפש באינטרנט (בגוגל, כמובן) מה נחשב רומנטי ומנסה לנחש מה היא תאהב. שוקולד, בובת דוב, בלונים ועוד – לא מרשימים אותה במיוחד (או בכלל) והיא ממשיכה בשלה, קופצת על חבל. רק כשהבחור נואש, כמעט מוותר, ומחליט להצטרף אליה במה שהיא עושה ואוהבת לעשות היא עוצרת לרגע, מחייכת, מתקרבת אליו – והם קופצים יחד על החבל אל עבר השקיעה.
אהבתי. הקשבה זה כנראה כל הסיפור.
אולי לא כולו, אבל הרבה ממנו…
מעין,
עד כמה שזה נשמע ברור, עדיין זו תזכורת חשובה – יש לנו 2 אוזניים, 2 עיניים ופה אחד.
אנחנו בדיוק בשלב ההתחבטות איך מפיצים מידע, נראה לי שהתזכורת הזו תעזור לנו (-:
מעבירה הלאה אצלנו לקריאה..,
תודה,
סיגל
תודה, סיגל. אין ספק שאת מאוד קשובה- לקהילה שלך אבל גם למקבלי ההחלטות ולתקשורת המקומית. בהצלחה ולהתראות!
לא הכרתי את העניין הזה עם שתי האוזניים והפה האחד – וזה נחמד כל כך: אני שמחה לגלות שגם במדיום הזה יש להקשבה ערך גדול כל כך ואוהבת את ההשוואות לשיחה "רגילה".
והנה הקשבתי באופן פעיל …
אולי זה משהו ממשנתו של יאנוש קורצ'אק ולכן מדגישים בבית הספר על שמו? לא נראה לי…
רשת האינטרנט רק מתווכת, האנשים שמשתמשים בה הם עדיין אנשים.
וחשבתי עליך בשבת – פתאום המון רקפות בעמק המצלבה!